Редитељ Галин Стоев је можда најпрепознатљивија личност са којом се наша земља повезује у свету позоришта. Као директор и редитељ Националног театра у француском граду Тулузи, он зна да није лако да се афирмишеш као глумац у Француској. Галин Стоев признаје да је добро прихваћен у заједници, а сусрео је многе глумце и сценске раднике који разумеју и деле његову филозфију и виђења у вези са представама. Међутим, глас Стоева је довољно јак да се чује и ван предела магичног простора позоришне сале. Годинама редитељ прати и реагује на сваки значајнији догађај или промену на бугарској друштвено-политичкој сцени. Ове године је Галин Стоев био међу специјалним гостима 38. издања Фестивала „Аполонија“ у Созополу где је одржао мастер клас и открио која је цена успеха:
„Бити на сцени значи имати власт, али и одговорност,“ рекао је редитељ у интервјуу Програму „Христо Ботев“ – БНР. „Политичари мисле само како да направе добар алиш-вериш док су на власти и ту се прича завршава, што је по мени дубоко трагично. Иако је то мисија и стални процес за сваког уметника – стварати у временима као што су ова данас је посебан изазов. Према речима Стоева:
„Рат представља крајњи облик дехуманизације, а њено постојање је једнако убиству стваралачке способности. Наравно, ми као уметници смо можда донекле и привилеговани јер можемо да причамо и интерпретирамо догађаје и све процесе на различите начине. У том смислу нам позориште пружа бекство од проблема око нас, а уједно нам омогућава да превазиђемо оне који нас „нагризају изнутра.“
„Позориште трансформише бес и немоћ у нешто конструктивно,“ убеђен је Галин Стоев. „А то се постиже суочавањем човека са властитим страховима и манама јер бекство већ дуго није решење. Свет се смањио, а информације већ много брже стижу до нас. Чак и да одмахнемо руком на проблеме, што још увек понекад и радимо, они неће нестати, нити ће довести до нечег конструктивног.“
У оквиру свог мастер класа за Галина Стоева је било важно да полазницима покаже њихов скривени потенцијал, као и какав је то осећај да могу да се слободно изражавају.
„Трудим се да их охрабрујем и провоцирам јер у обе ствари постоје тренуци који те могу дестабилизовати – било то нешто лепо или ружно. У таквим тренуцима треба да будеш довољно храбар да се препустиш свом унутрашњем осећају да си на добром путу,“ рекао је на крају нашег разговора Галин Стоев.
Саставио: Јоан Колев
Превела: Ајтјан Делихјусеинова
Фотографиjе: Facebook / ApolloniaFestival
Како је Софија изгледала 70. година минулог века? Одговор на ово питање даје изложба архивских фотографија познатог бугарског фотографа Панајота Брнева под називом "Стајалиште Софија ’70". Она ће отворити своја врата у софијској галерији Dot Sofia..
Реконструкцијом старих ритуала фестивал "Трачке мистерије" по четврти пут нас враћа миленијумима уназад и пружа прилику да упознамо начин живота и веровања древних племена на нашем поднебљу. "Трудимо се да понудимо аутентичан доживљај..
Неколико година пре него што се након пада Берлинског зида и у Бугарској осетио дашак слободе, музичари, сликари, писци, позоришни уметници су први пут наступили на сценама Фестивала "Аполонија” у Созополу. Позната у то време под надимком "софијска..
Како је Софија изгледала 70. година минулог века? Одговор на ово питање даје изложба архивских фотографија познатог бугарског фотографа Панајота..