У условима ковид пандемије код нас сеоски туризам постаје све популарније, а познато је да сваки регион има своја типична јела чији се рецепти преносе с колена на колено. Често је припрема традиционалних јела везана и за неку симболику или локалну традицију. “Кулинарска путовања помажу људима да боље упознају нашу земљу“ – тврди Екатерина Терзијева, оснивач популарне платформе за гурмански и вински туризам. „Људи траже нешто другачије – не само географски обилазак неког места, већ и доживљај“ – категорична је Екатерина. Она наводи да у њеним групама увек има странаца, зато су њене приче на бугарском и на енглеском језику.
Који су најзанимљивији са кулинарске тачке гледишта региони у Бугарској? За исцрпан одговор на ово питање требаће нам неколико дана. Али ево, „узмимо северозападни део Бугарске – он је познат и по јединственим јелима локалне заједнице Торлака. Посебно популарно је традиционално јело „бели муж“ . Припрема се од несланог сира (овчијег, крављег или козјег) и брашна – пржи се“.
А шта бисмо рекли о источним Родопима?
„У источним Родопима се за време наше кулинарске туре састајемо са наследним произвођачима тахинија и пробамо традиционална за регион јела. Међу њима су „доситеевски карталаци“ – врста гибанице која се пече на сачу, а тесто се развлачи уз додавање сира и сусама. Друго популарно локално јело је „пелевунска масленица“ – гибаница са много маслаца која се одозго попрска сусамом. Дегустирали смо и позната вина из региона“, прича Екатерина Терзијева.
У Странџи осим што упознају тајне странџанског краја, туристи пробају чувено јело „странџански деда“ – сирово сушену пресовану кобасицу од свињетине и природних зачина, као и зељанице, сазнајемо од Екатерине Терзијеве. Странџа је позната и по медљиковцу, који је уврштен у Списак ознака заштићеног географског порекла у ЕУ. Али највеће интересовање привлаче егзотична јела која представљају нетрадиционалну комбинацију укуса и мириса бугарске природе.
Међу најегзотичнијим јелима која ја знам су она из региона пограничне планине Беласица (у југозападној Бугарској), где се налазе најстарије кестенове шуме у Бугарској (постоје од 300 и 500 година), – наставља причу Екатерина Терзијева. – Тамо сам први пут окусила „ракарник“ – јело које се спрема од пиринча и речних ракова, које мештани лове у локалним рекама. Друго занимљиво јело је јанија која носи име „лооне“. Припрема се од свежег зеленог лишћа бундеве. „... А сарме у овом крају увијају у младе листове винобојке“ – каже Екатерина Терзијева.
Превела: Албена Џерманова
Фотографије: Slowtours.bg
Последње три године у Бугарској је забележен раст понуда некретнина за одмор од 30 до 40%. Тренутно њихов број премашује 20 хиљада. Све више клијената током свог одмора у Бугарској радије изнајмљује стан или чак целу кућу преко одговарајућих онлајн..
Очекује се да ће 2024. године Бугарску посетити више од 13 млн страних туриста, што је раст 5 до 7%, изјавио је за Радио Бургас – БНР директор Института за анализе и процене у туризму доц. Румен Драганов. Стабилна туристичка сезона и повратак на..
Скривена од погледа масовног туриста, подунавска села су магнет за љубитеље природе који траже аутентичан доживљај. Ови путници бирају мала приобална села као што су Сребрна, Гиген, Ветрен, Ново Село и друга, у којима живот тече знатно спорије...
Изложба, планинска читања из књига о Бугарској, поезија и музика само су део програма Софијске градске библиотеке поводом 129 година од првог..