Ретроспективна изложба в годината, в която навърши 70, представя живописецът Йордан Петров в бившата бургаска синагога. Картините му в голямата зала на първия етаж са 51. Част от тях са притежание на градската галерия - портрети на Руси Стоянов, на Живко Иванов, червени лодки, пейзажи от Мелник, Арлекин… Останалите работи са нови или такива, които художникът е задържал при себе си през годините – автопортрет, както и портрет на Стоян Цанев.
Мелник е сред неговите теми дълго време, рибарските истории - лодки, мрежи, също. Наред със старите къщи на Созопол и Странджа могат да се видят вълнуващи картини от Кападокия.
Йордан Петров създава портретите на другите художници по памет. Не му позират, не им гледа снимките. Пояснява, че фотографиите обикновено хващат една дежурна маска, която човек си слага още като отвори очи сутрин.
Истинският характер на човек се наблюдава когато е замислен и е потънал в себе си. Непознати мога да нарисувам, но те са по-близко до етюдната скица, а не до това, което разбирам като портрет, защото освен приликата трябва да има още нещо. Портретът е състояние, което човекът сам не може да види. И много често си казва: Абе хем съм аз, хем не съм!
Откриването на изложбата е на 28 септември от 18.00 часа.
В съботната вечер ви предлагам операта "Фауст“ от Шарл Гуно – култов запис от края на 70-те години и неоспорим за мнозина връх в пребогатата дискографска..
В редакция "Хумор и сатира" сме готови да спорим до прегракване и с трошене на чаши и чинии, че почивката няма разумна алтернатива. Освен това тази..
В днешното евангелско четиво на пръв поглед основно място заема чудесното нахранване на няколко хиляди души с две риби и пет хляба. Нека се замислим кое е..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg