Както вече имах случай да се похваля, неотдавна бях на остров Мавриций, където хем изгорях, хем не стоях много на плажа. Но това е нормално за луд приключенец като мен. До този момент ви разказах за разходката с лъвове и посещението на Седемцветната земя, където вулканичните пясъци се стелят в различни цветове, но дори и да ги разбъркате в шепа, след миг се разделят отново по нюанси. Днес идва ред на уникалното усещане да плуваш с диви делфини в Индийския океан.
За поспаливите приключението в залива Тамарин изисква известни усилия, но ранното ставане се отплаща още с първите слънчеви лъчи. Работата е там, че делфините сутрин са най-активни. След като са нощували на западното крайбрежие на Мавриций към 7 часа са готови за закуска. Не без помощта на местните, те се скупчват на определено място навътре в океана. И как не, подозирам, че за тях това е безплатна шведска маса, на която гидовете изсипват тонове прясна риба, за да примамят въртящите се или наречени другояче дългокрили делфини (Spinners) и бутилконосите делфини афалин.
Но това не става без знак от страна на капитана, по чиято команда можем да скочим в океана, така че да не ги уплашим. Екипажът е готов да придружи неколцина със спасителни жилетки. Те не могат да плуват, но не искат да пропуснат неземното усещане да бъдат част от стадото делфини, макар и за няколко минути. Така че ще скачат с ескорт. Впрочем, местните момчета са като амфибии. Имам чувството, че са добри приятели с делфините, които сякаш им се радват.
Отличните плувци, които не се боят да се гмурнат по-надълбоко могат да се окажат заобиколени от ласкавите бозайници. Стига да се задоволят да ги наблюдават, без да правят резки движения.
Ако майките делфини почувстват заплаха за малките си, могат дори да ухапят натрапника.
Тези около Мавриций обаче са си съвсем диви и приемат натрапниците като досадна прибавка към обилната закуска.
Въртящите се делфини, наричани спинъри, са със сравнително малки размери – от 125 до 230 сантиметра на дължина. А теглото им достига до 75 килограма. Те лесно се разпознават по тъмносивите гърбове и светлите кореми. Живеят на големи групи и нямат нищо против в ятото им да се вклинят странни същества с плавници и нелепи тръбички в устата.
Делфините афалин или бутилконоси са най-разпространеният вид. Както личи от названието им, муцунките им са силно удължени, подобни на шише. Те също наблягат на рибата в менюто си и са доста дружелюбни.
След като ни оставиха да се налудуваме (и хапнаха риба до насита) очарователните бозайници се оттеглиха в океана, а ние се отправихме към необитаемия остров Бенитие за обяд с морски таралежи.
Щом си поръчате сий ърчин, сервитьорът внимателно разтваря тънката черупка на кръглото мекотело, нежно изгребва с лъжичка хайвера – не повече от два-три грама. Смесва го грижливо с лимонов сок и лютив сос и го сервира. Със сигурност няма да ми стане любимото блюдо, но поне опитах. След това си доядох със стек от риба тон и пиле на скара, мариновано в меласа, от което добива карамелена коричка. 45% от площта на Мавриций е покрита със захарна тръстика. Използването ѝ е тотално безотпадна технология – след като произведат захар, ром и меласа, от листата правят покриви, които издържат до 15 години. А и при циклоните, които често навестяват острова, е по-добре къщата ти да е покрита с нещо евтино и бързо възстановимо.
До 30-и септември се събират въпроси на български ученици и студенти, на възраст от 8 до 22 години за предстоящия "Разговор с тайконавти". Въпросите трябва да са свързани с космическите изследвания и научни открития, и могат да бъдат задавани на български, китайски или английски език. Експерти от БАН и представители на Китайското посолство ще..
Защо пирамидата на маите в Чечен Ица стана едно от седемте чудеса на света, а не пирамидите в Теотиуакан край Мексико сити? Този въпрос гложди туриста, колчем опита да обеме с поглед необятния наниз от храмове, храмчета и пирамидки на 48 км от мексиканската столица. Отговорът е ясен – не мащабността, а почти компютърната астрологична точност..
Още три стенописа с мотиви от котленски килими украсиха фасади на сгради в Котел. Те са от серията класически образци на Котленската килимарска школа с имена "Фучилà", "Сурвакниците" и "Динени кори". Стенописите са на фасадите на средно училище "Георги Ст. Раковски" и на Общинския медицински център в Котел по проект "Повишаване на атрактивността и..
Бързо приетата в началото на август от народните представители поправка в Закона за предучилищното и училищното образование, забраняваща пропагандата, популяризирането и подстрекаването към идеи, свързани с нетрадиционна сексуална ориентация, предизвика (очаквано) остра реакция, крайни мнения, обвинения, дълги обяснения, аргументиране, манипулативни..
В две предавания "Премълчаната история" продължава вглеждането в т. нар. "бохемство" – в неговите класически и соц. варианти. Говорим за местата и хората, за субкултурния контекст на явлението. В първата част участват: Мариана Първанова, автор на книги за софийската и бургаската бохема, подготвила ново издание за Варна, което скоро ще излезе на..
"Обичам те, защото те познавам" – с тези думи жителите и гостите на Баня, Карловско, празнуват 22 години от обявяването на населеното място за град. За..
Пейо Яворов, един от най-значимите български поети-символисти, напуска Анхиало, днешно Поморие, през 1898 г., но не преди да сподели със сестра си..
Симфоничният оркестър на Българското национално радио открива официално тази вечер четирдесетото издание на Празниците на изкуствата "Аполония" в Созопол...
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg