Историята на селото съществува много отдавна още от първото хилядолетие. Тук не е имало други селища освен днешното село Згурово. От римско време тук са живеели римляните и след тях след 1300 година идват турците и се заселват на същото място. И така селото от тогава не се обезлюдява. Името на селото произлиза от „згурия“ - жарта, която все още не е изгаснала, разказва Йордан Мазарачевски – един от стоте жители на село Згурово.
Преживяването в Згурово е в познатата днешна ситуация – кой каквото изкара и подготви като зимнина. Останалото зависи от големината на пенсията, защото млади тук няма.
Има и положителни неща, твърди Рени Велинова – библиотекар към читалище "Иван Вазов":
Пътищата ни бяха изключително лоши, но от тази година имаме нови пътища, благодарение на европейски проект. Нямам воден режим, но канализацията е остаряла и предполагам, че ще трябват да се вземат мерки.
В момента се изгражда храм "Св. Димитър" към селото:
Вече сигурно 7-8 години я строят. В най-скоро време мисля, че ще го открият тази или другата година.
Но ако пътят към областния град Кюстендил е добър, читалището работи, а църквата се строи, то не е така положението с телефонните услуги и връзки. Връзката с Интернет и сигналите на телефоните са слаби.
Повече за селото и разкази на неговите жители чуйте в звуковия файл.
В съботната вечер ви предлагам операта "Фауст“ от Шарл Гуно – култов запис от края на 70-те години и неоспорим за мнозина връх в пребогатата дискографска..
В редакция "Хумор и сатира" сме готови да спорим до прегракване и с трошене на чаши и чинии, че почивката няма разумна алтернатива. Освен това тази..
В днешното евангелско четиво на пръв поглед основно място заема чудесното нахранване на няколко хиляди души с две риби и пет хляба. Нека се замислим кое е..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg