Програмата на Запазена марка Радиотеатър през тази седмица включва няколко чудесни архивни записи върху разказите и пиесите на българския класик.
В понеделник и вторник от 2.00 часа е пиесата Боряна в две части. Премиерата й на сцената на Народния театър през 1932 г. става повод за разгорещен конфликт между Йовков и Елин Пелин. Незабавно след представлението Йовков е обвинен от критика Димитър Митов в статия в Литературен глас, че е откраднал сюжета на Боряна от повестта Гераците на Елин Пелин. Йовков отговаря на обвинението със статия във в. Зора, в която обяснява, че е стигнал до този сюжет като е използвал за основа на замисъла си собствения си разказ Имане и го е променил след изслушването на един разказ на свой приятел за действителна история, случила се в Хасковско. Йовков пише, че приятелят, разказал му тази история, е жив, а също така е жив и прототипът на основния герой в драмата.
В заключение пише: Никога не съм изпитвал липса от сюжети. Срещу господин Елин Пелин не стои “някой си“. В дългогодишната си литературна дейност аз съм дал доста нещо, та няма нужда да посягам на чуждо достояние. Впрочем постъпката на господин Елин Пелин има друго обяснение. “Боряна“ има успех. Това е, което не може да ми се прости. Преди време същият господин Елин Пелин беше казал, че ако някога в България се роди гений, той ще бъде геният на завистта. Изглежда, че преди да бъдат казани тия думи, тоя “гений“ не само че е бил роден, но е бил вече и доста остарял.
Ожесточената разпра по вестниците продължава дълго, при това при все по-влошаващото се здравословно състояние на Йовков. Стига и до съд, който разделя интелектуалните им поддръжници от двете страни на барикадата. По време на тази разпра Елин Пелин отива да види пиесата и според неговото мнение тя е лоша, немотивирана, куха психологически, със съвсем излишни неща, нямащи никаква връзка с развитието на интригата.
Радиопостановката на Боряна, която ще чуете в понеделник и вторник, е направена от Георги Морянов през 1979 с брилянтен актьорски състав: Ванча Дойчева като Боряна, Рачко Ябанджиев като Златил, Никола Гълъбов, Атанас Воденичаров, Илия Раев, Кирил Янев, Лили Енева, Виолета Бахчеванова.
В сряда от 2.00 през нощта е Вечери в Антимовския хан, драматизация на Николай Стоянов и постановка на Ребека Арсениева от 1974 г. с актьорите Луна Давидова, Константин Коцев, Никола Анастасов, Лора Кремен, Ицхак Финци, Иван Хаджирачев, Вели Чаушев, Сотир Майноловски и Стефан Мавродиев. Ето едно кратко свидетелство от съпругата на писателя Деспина Йовкова за това как са създадени разказите от Вечери в Антимовския хан: Струва ми се, че няма друга Йовкова книга, написана така бързо, с толкова голямо увлечение, любов и вдъхновение. Това беше след пристигането ни от Букурещ. Тогава живеехме у професор Казанджиев. Както всички разкази, той предварително толкова много ги обмисляше, живееше с тях, че те бяха в него вече почти готови. Само трябва да седне и да ги напише. И предложи на вестник „Зора" да дава всяка седмица по един разказ. И така всяка вечер, след като ние с детето си легнем, сядаше да пише в малката уютна кухничка своите разкази. Тъй като предварително не ми ги четеше, чаках с нетърпение рано сутринта в петък да прочета на първа страница най-отгоре: „Оригинален разказ от Йордан Йовков." Разгръщам вестника и зачитам разказа с вълнение. Около мен той усмихнат чака да завърша четенето и да чуе мнението ми. В продължение на няколко месеца Йовков написа своите „Вечери".
В четвъртък следва пиесата Албена от Златния фонд на БНР с участието на Виолета Бахчеванова, Георги Георгиев, Иван Братанов, Лео Конфорти, Иван Кондов, Мара Чапанова, и други в запис от 1963 г. на режисьора Георги Морянов.
В петък е най-новата постановка на Радиотеатъра по произведенията на Йовков. Боже, колко мъка има по тоя свят, боже е направена през 1991 от Яна Добрева и режисьора Кирил Каменов с участието на Петър Гюров, Димитър Иванов, Диана Челебиева, Николай Клисуров, Александър Притуп, Лора Захова, Илия Раев, Коста Карагеоргиев.
И така, прозата и драматургията на Йордан Йовков като аудио - всяка нощ в 2 часа през следващата седмица.
На 8 юли в рубриката "Радиоколекция" на Радиотеатъра, започваща в 0.15 часа, тръгва феноменален проект: "Под игото" на Иван Вазов под адаптацията на актьора Руси Чанев. Големият наш артист се заема с начинанието след като преподавателите в българските училища в чужбина му разказали колко е трудно за техните питомци да вникнат в текста на Патриарха..
На своите най-малки слушатели Радиотеатърът предлага от 13 до 19 май "Седмица на животните". Животните са герои на много народни приказки, а често и писатели ги вземат за свои персонажи, за да изкажат вълненията и тревогите, които изливат с перото си. Оскар Уайлд например, който със "Славеят и розата" ни разказва за любов, преданост и..
"Не те виждам" е саркастична история, която Палми Ранчев разказва лирично. Сарказмът идва от болката по загубата на човешкото, а лириката - от обичта му към човека. Ще ви разсмее и ще ви натъжи. Без никаква автоцензура, авторът говори директно и нарича черното – черно, а бялото – трудно постижимо. Макар да е ситуирана сред безпътицата на..
Георги Пенков-Джони не прилича на нищо друго в българската култура и същевременно е направил толкова много за нея, че е трудно делата му да бъдат обхванати. "През 1960 Рангел Вълчанов реши да направи един филм – без хонорари и без пари, с лента, останала от продукции, и по сценарий на Иван Стоянович. На мен ми дадоха една Награ и станах..
На 21 април 2024 г. Радиотеатърът излъчва премиерата на радиопиесата на Петър Маринков "Последната нощ". Написан специално за радио, драматургичният текст на известния наш писател и драматург поставя наболели и горчиви въпроси, пред които се изправяме всеки ден и на които ни е трудно да намерим отговор. Например: Как да не сме сами в..
"Наистина температурите, които наблюдаваме, както на атмосферата, така и на водата, са екстремални през последните години и близки до тропичните. Не..
Искате ли да общувате с дигитален двойник на ваш близък или любим човек? Бихте ли позволили вашите близки да общуват с ваш дигитален двойник след..
Испанският хореограф, танцьор и преподавател Хуан Карлос Отеро пристига след броени дни в нашата страна. В София той ще води първия за България..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg