Дипломацията като път за мир, наследство и благоденствие в свят, обхванат от кризи, войни и пандемия.
Темата коментира Георги Димов, дипломат от кариерата и бивш консул в Одрин. Той е главен герой в “Нашият ден“
“Не мога да си представя обратното на пътя на дипломацията, не мога и не искам да си представям. За съжаление нещата, които се случват у нас и около нас, наистина ни принуждават все по-често да се сещаме точно за нея.
В настоящата ситуация е трудно да степенувам кое е най-голямо дипломатическо предизвикателство за страната, но при всички случаи в момента виждаме каква е обстановката, най-общо казано, в Черно море. Не трябва да се подценяват нееднозначните връзки между Анкара и Брюксел. И не на последно място, това е самата динамика и тематиката на нашите двустранни отношения с югоизточната ни съседка.
Случаят “Диван гейт“, където се достигна до една доста скандална ситуация, след като двамата лидери от ЕС – председателят на Европейския съвет Шарл Мишел и председателят на Еврокомисията – Урсула фон дер Лайен, се срещнаха с Ердоган. И беше унизена председателката на Еврокомисията, която номинално е със същия ранг като Шарл Мишел, но в нея е изпълнителната власт.
По важното, което трябва да се каже, е, че тази визита дойде след продължително замразяване на отношенията. След опита за военен преврат в Турция от 15 юли 2016 г. И особено след скандалния референдум за промяна на Конституцията през октомври 2017.
Анкара и лично Ердоган се сетиха за Европейския съюз точно сред изборите в САЩ на 3 ноември. Лично Ердоган започна да сипе декларации, че бъдещето на Турция е категорично в ЕС. Имаше едни такива заклинания, че флиртът с Москва никога не може да измести, да подмени връзките със САЩ и с НАТО. Само че през последните дни, последната седмица, освен “Диван гейт“ в Турция се случиха много интересни събития.
На 4 април 104 запасни турски адмирали излязоха с декларация, в която се обявяват категорично за това Турция да спазва спогодбата от Монтрьо от 1936 г. за регулиране на трафика през проливната зона за влизане в Черно море. Темата стана още по-актуална, понеже 10 от тези запасни адмирали бяха задържани и в продължение на осем дни бяха разпитвани и вчера освободени.“
Като консул в Одрин
“Преди да отида в Одрин, си бях поставил няколко задачи. Една от тях беше точно тази за възстановяването на нашето недвижимо културно историческо наследство. Което включва и два православни храма – Църквата “Св. Георги“ и втората Църква – “Св. равноапостоли Константин и Елена“. Следващото място беше Българското гробище в Одрин, което не е типично военно гробище. Но там има погребани доста наши войници по време на войните – 1913 г. И сградата на Реалната мъжка гимназия “Д-р Петър Берон“.
Най-труден беше процесът за двете църкви. Те, благодарение и на медиите, бяха запазени за поколенията. Ако трябва да се прави дипломатическа и политическа равносметка, покрай тези църкви всъщност в Одрин на два пъти пребиваваха български министър-председатели, което дотогава не се беше случвало.
Пак покрай тези две църкви и особено покрай първата – “Св. Георги“ – в нашата дипломатическа мисия за първи път влезе Вселенският патриарх Вартоломей и това ще остане в историята.“
Трудното в дипломацията
“Църквите са достойни за уважение, но те не са единственото занимание на един дипломат. Другото основно направление е указване на пълно съдействие на пребиваващите по различни поводи български граждани на територията на консулския окръг, който включва цяла Източна Тракия. Това са трите провинции – Одрин, Лозенград и Текирдаг. И особено на тези наши граждани, които са изпаднали в беда. А пък за условията на Одрин и на Тракия, която е погранична с нашата държава, може да се предполага, че има доста предпоставки български граждани да изпадат в рискови ситуации, на които трябва веднага да им се помогне.“
Разговора можете да чуете в звуковия файл.
Днес отбелязваме 147 години от Шипченската епопея – Национално честване, свързано и с 90 години от освещаването на Паметника на свободата. По традиция в Националното честване се включват общественици, политици, граждани – най-вече хората на България, които тръгват в търсене на историческата памет и се обръщат и към себе си, помнейки историята...
Доколко историята днес определя поведението ни? Познаваме ли я? Дали наистина всичко това, което наричаме Шипченска епопея, показва нещо грандиозно, нещо извънредно? Дали наистина, 147 години по-късно, е в ежедневието ни, дали го носим в сърцата си, дали го предаваме на децата си? Българското турне на "Семейно радио" през 2024 година продължава с..
Българското турне на "Семейно радио" през 2024 година продължава с директно излъчване от Габрово в кулминацията на честванията по повод 147 години от Шипченската епопея и 90 години от освещаването на Паметника на свободата. Д-р Иван Христов , директор на Исторически музей - Дряново – разказва в "Семейно радио" за музейното дело, паметта и смисъла от..
През тази година се навършват 60 години от създаването на Архитектурно-историческия резерват "Боженци". Според легендата, селото е основано от болярката Божана, която през 1393 г., бягайки от превземането на Велико Търново, се укрива със семейството си в планината и стига до малка рекичка. Тя се установява по северните склонове на Стара планина и полага..
В мобилното студио на предаването "Нашият ден" от град Габрово гостува 27-годишният хореограф и режисьор Иван Любомиров, който изпълнява и длъжността заместник-областен управител на Габрово. Той е също така член на инициативния комитет за възстановяването на ансамбъл „Габрово“. В интервюто той сподели важни аспекти около историята и бъдещето на..
В киносалоните в България рядко се разпространяват филми от Европа и Азия. В предаването "Какво се случва“ Светлана Дамянова от София филм фест и..
Българското турне на "Семейно радио" през 2024 година продължава с директно излъчване от Габрово в кулминацията на честванията по повод 147 години от..
Един поглед в артпространствата – не само на Габрово, а и на душите. Артпространствата, които търсят отговор на всички въпроси, търсят изчистването на..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg