Образите в романа са постоянни жители в едно малко, типично българско село с враждебно отношение към големия свят, който го заобикаля.
"Ние, българите, хем от една страна се стремим да ползваме благата на западния свят, които виждаме предимно в материален план, а от друга страна много браним идентичността си, която пак свързваме с материални неща – ракията, лютеницата, чушкопеците. Темата на романа е за сблъсъка между тези две битности. Защото българинът е някак разкрачен между тях и се опитва да ги съчетава, което винаги води до драматични резултати", отбеляза Иво Сиромахов.
„Ние винаги гледаме с подозрение към заобикалящия ни свят, ние сме враждебно настроени към света извън нас, привиждаме в него някаква скрита заплаха и затова ограждаме себе си със стени, зад които поглеждаме с едно криво око към съседите си. От друга страна, много силен е нагонът „У майкини“ да се съизмерват с другите, те живеят в постоянна паника – какво ще кажат хората за нас“, допълни писателят.
„Българинът е материален човек. Той живее с неща, които може да усети, да пипне. Неслучайно имаме такава поговорка – око да види, ръка да пипне. Ние много рядко излизаме от света на предметите и много малко са хората, които се опитват да надникнат и в света на идеите, да се запитат всъщност какви хора сме, накъде сме тръгнали, какво ще остане след нас. В крайна сметка зад нас няма да останат счупените ни смартфони и ръждясалите ни чушкопеци, а може би други неща, които сме завещали като идеи, като дух – на децата си, на внуците си, на малкото общество около нас.“
„Още от малки ни учат, че „много хубаво не е на хубаво“, че човек не бива да показва, че е много щастлив, за да не се урочаса, вярваме във всякакви дивотии като врачки, предсказания, ретроградни Меркурии и винаги смятаме, че зад ъгъла ни дебне нещо лошо. Никога няма да можем да се усмихнем. Освен това ни учат, че който се смее последен, най-добре се смее и затова някак си избягваме да се смеем, докато не сме сигурни, че сме останали последни“, коментира Сиромахов и посочи, че "ако видите някой по улицата да се усмихва, той е или чужденец, или е луд".
Стремежът към известност на всяка цена дойде с навлизането на риалити форматите, в които „на участниците се дава най-лошия възможен съвет – бъди себе си“, смята Иво Сиромахов. „Което какво означава? Означава – ти си прост, невъзпитан, обаче бъди си такъв, така си много готин, такъв искаме да те снимаме, такъв ни вършиш работа.“
У нас нищо не се прави умно и интелигентно – нито магистралите, нито къщите, нито туризмът на морето, подчертава Сиромахов. „Много малки изисквания имаме към себе си. Знаете, има такъв израз – карай, може и така. Даже има още по-лош израз – объркахме го, ама даже така по-добре стана. Много малко се цени умът и интелектът, за сметка на грубата сила, арогантността, простащината. Вижте кои политици успяват, кои вървят напред, кои доминират – онези, които имат 50 думи речников запас, които говорят глупости, които са арогантни и нахални“, изтъкна още авторът.
Големият проблем на нашето общество според Иво Сиромахов е лошото възпитание. „Масово около нас се отглеждат малки егоцентрични простаци, които порастват и стават възрастни егоцентрични простаци. Провалът ни като общество, като народ е заложен още в детските години.“
Цялото интервю чуйте в звуковия файл.Цяла секция с над 1000 избиратели е регистрирана на един адрес в ромската махала в град Стамболийски. Това съобщиха от служба ГРАО в града. На улица "Петко Рачов Славейков" №31 живеят над 1200 души. Казусът бе огласен от депутата от "Възраждане" Кръстьо Врачев, който обяви в парламента данни от проверка на Областна администрация в Пловдив...
Едно от най- посещаваните селища в Община Сандански безспорно е Мелник, най- малкият град в България. Някои го свързват с мелнишкото вино, други с културните събития тук, но най- яркият белег на това място си остават десетките стари църкви, съградени по времето на Деспот Слав, който превръща селището в търговски и духовен център. Деспот..
Силен туристически сезон на остров „Св. Анастасия“ през това лято. Над 30 хиляди души са го посетили до края на август. Традиционно най-много са българските туристи, но многобройни са и чужденците, които посещават атрактивната дестинация. Тази година тя отбеляза 10 години от функционирането ѝ като туристически обект. Август е..
Битова стая, събрала уюта на живота на българите отпреди 100 и повече години – това присъства в дома на Калина и Михаил Михайлови от село Шуменци, община Тутракан. Тяхното семейство посрещна екип на "Хоризонт" преди броени седмици с традиционните за Добруджанския край зелена баница и наложена мамалига. Разказахме ви и как тези гостоприемни..
Сдружение „Деветашко плато“ организира от 10 до 12 септември международно туристическо обучение за създаване на нови продукти за развитие на туризма в селските райони. Обучението ще се проведе в старата мелница в село Кърпачево, която беше превърната преди няколко години в образователен център. В него ще участват партньори на..
Сдружение "Българска история" отбеляза 200 години от публикуването на първия български учебник, написан на разговорен език и със светско съдържание, познат на всички българи като "Рибния буквар". Луксозното юбилейно издание се отличава с паралелно напечатани оригинални и осъвременени текстове. Негов редактор е докторът по история Теодор Борисов...
"Южнобългарска хроника" на Димитър Мантов е част от библиотека "Седемте хълма", посветена на Пловдив. Това е втората книга от автора, която е включена в поредицата. Другите заглавия от библиотека "Седемте хълма" са "Този шарен Пловдив" от Георги Райчевски, "Ескадронът" от Стефан Дичев, "Хълмът" от Димитър Кирков, "Да живей съединението"..
Проблемът с ремонтите в училищата се оказа истинско предизвикателство - както за местната власт в Благоевград, така и за родителите и учениците...
Вътрешна баня в къща на 260 години - берковчанис гордост разказват за така наречената Ипеклийска къща, в която е живял поетът Иван Вазов. В..
" Още Доган, лансирайки Пеевски за съпредседател на ДПС, той заложи модела, по който Пеевски съответно ще работи . Чакъров – който ще си разработва..