След „Набуко” от Верди с Пласидо Доминго, във втората за 2017 г. пряка прожекция от кино сезона на Метрополитън гледахме операта „Ромео и Жулиета“ от Гуно. Сигурно много от слушателите на БНР са проследили великолепната вокална изява на Диана Дамрау и Виторио Григоло в прякото аудио предаване по програма „Христо Ботев“. А зрителите в салона на "Синема Сити" имахме възможността да видим и сценичната реализация, копродукция с Миланската Скала – класическата постановка на Бартлет Шер с впечатляващите костюми на шесткратната носителка на награда „Тони“ Катрин Зубър, вдъхновени от филма на Фелини „Казанова“.
Отидох на спектакъла, както се казва „с голяма кошница“. Защото когато гледах преди време Диана Дамрау в „Лучия ди Ламермур“ на "Ковънт Гардън", тя остави незабравимо впечатление у мен – във вокално отношение не отстъпваше и дори превъзхождаше моя идеал Анна Нетребко. Виторио Григоло също ме впечатли в „Любовен еликсир“ на "Ковънт Гардън", въпреки че това е много трудно след като си гледал вече Роландо Вийасон като Неморино! Музиката на Гуно не е „хитова“, т.е. не може лесно да се запомни и да се запее, както музиката на Верди например, но е много красива и три часа отлитат с лекота. А вокалното изпълнение наистина беше на такава висота, че заслужи не само виковете „Браво!“ на публиката в Метрополитън след всяка ария на главните герои, но имаше и „Брависимо!“ за Виторио Григоло. Това, което бих отбелязала като критика, със съзнанието, че критикувам спектакъл от най-висока класа, беше твърде „пърхащото“ поведение на Жулиета. Вероятно то е избрано от режисьора, за да предаде крехката възраст на героинята, но несъобразено с близките планове при кинопрожекцията и възрастта на Диана Дамрау, по-скоро създаде дразнещо впечатление за несъответствие и неискреност. Малко повече спокойствие би допринесло, според мен, за значително по-пълноценна изява на тази великолепна певица!
Много, много ми хареса! Много добре направен спектакъл! И с тези "американски добавки", които ни се поднасят с радостни усмивки, с комплименти наляво и надясно, с това всички колко са невероятни! Не че не е вярно, но понеже така се поднася непрекъснато в един приповдигнат тон, то човек започва да го възприема с известна доза подозрение. Впечатлена съм от певците, от постановката, от работата, която е свършена! Така че започвам постепенно да споделям хвалбите на водещата! И вероятно ще дойда и на следващи спектакли от кино сезона на Метрополитън, сподели зрителка от публиката.
Следващата пряка прожекция от кино сезона на Метрополитън ще бъде на 25-и февруари, когато ще гледаме операта „Русалка“ от Дворжак с Кристине Ополайс в главната роля.
Българско национално радио © 2018. Всички права са запазени.