Разбира се, винаги е удоволствие да откриваш нови фестивали. Въпреки че предаването ти се занимава с това вече повече от десетилетие и си мислиш, че познаваш цялата фестивална карта на Европа (поне), фестивали, за които не си чувал по една или друга причина досега и които са (буквално) зад следващия ъгъл има. И то какви!... И така, покрай имената на Джон Кейл, Дейвид Бърн, Massive Attack, Chemical Brothers и някои интересни чешки находки като Midi Lidi от Бърно (върху тяхната музика ми обърна внимание Мартин Младенов преди години), ненадейно се озовавам на третото издание на фестивала „Метроном“ в Прага, което ще се проведе под открито небе този уикенд (от 22 до малките часове на 24 юни). Разговаряме с фестивалната директорка Барбора (Бара) Шубртова минути преди откриването. Слушайте, догодина може и на вас да ви се прииска да дойдете…
Да започнем с историята на „Метроном“ и с фестивалния му профил.
Основната ни идея, когато започнахме преди три години, беше да създадем мултижанров градски фестивал, който да осигурява на посетителите освен интересна музикална програма, още и висококачествено обслужване и атрактивна градска среда, в която да е ситуирана музиката. Ние самите сме посещавали много фестивали като Primavera Sound (в Барселона и Порто – б.а.) и Sziget (на остров Обудай в Будапеща – б.а.), които също са градски фестивали, но нашата цел не е да се опитваме да ги достигнем, превръщайки се в най-големия фестивал в Чехия илив Централна Европа. Бихме искали по-скоро да се развием като средно голям по размери фестивал, който да осигурява комфорт на посетителите си на фона на уникална музикална програма.
Как се създава публика или направо да кажем – общност?
Това ни е едва третата година, а създаването на фестивална общност не се получава за година или две. Така че смятаме да се развиваме бавно и естествено и, както споменах, да не ставаме прекалено голям фестивал. Не, ние не се състезаваме с големите фестивали и нямаме амбицията да достигнем, примерно, посещаемост от 200 хиляди души, защото това е моментът, в който публиката започва да губи комфорта си и самият пулс на един фестивал започва да се променя.
И аз точно това казвам. Наблюдавал съм как някои мои любими фестивали за съжаление губят очарованието си именно с растежа си…
Да, напълно съм съгласна. Защото е много трудно да организираш огромен фестивал и едновременно да го запазиш такъв, какъвто е бил в началото.
Забелязах, че отделяте специално внимание на чешката инди-сцена. Няколко думи за селекцията тази година. Аз вече съм си набелязал Midi Lidi, които, сигурно ще се учудите, са звучали в наши предавания по БНР…
Имаме съвсем различен подход при селекцията на местни артисти. Не избираме най-комерсиалните мейнстрийм-поп артисти, защото самата ни драматургия е малко по-друга. С всеки артист или група, които каним на нашия фестивал, ние подготвяме специално шоу, което не може да бъде видяно и чуто на други фестивали, освен на „Метроном“. Ето, примерно Midi Lidi, които споменахте, са част от едно по-голямо шоу, посветено на 30-ата годишнина на друга чешка група – Tata Bojs, които са създали програма, канейки своите любими чешки групи за кръглата си годишнина. Сред които любими групи са и Midi Lidi. Друга чешка група пък – Sexy Dancers – се събират за първи път от 20 години насам именно на нашия фестивал. И това ще е уникално шоу... Разбира се, заедно с най-големите, ние се стремим да покажем и нови чешки групи и артисти – например от новата електронна сцена. И от тази селекция и международната публика може да получи известна представа как се развива най-новата чешка сцена.
И, разбира се, съвсем неслучайно именно сцена, курирана от радиостанция, какъвто е каналът Radio Wave на Чешкото радио (на които е сътрудничил и авторът тук – б.а.)…
Да, сцената на Radio Wave на „Метроном“ представя нови местни артисти, както и световните им и европейски еквиваленти – тази година на втория фестивален ден това са датчаните Comminions и Cari Cari от Австрия, които тази година участват на почти всички по-важно шоукейс-презентации на нови групи по европейските големите фестивали.
Коя е публиката на „Метроном“?
От самото начало най-голямата ни таргет-група бяха хората, бих казала, между 30 и 40. Те познават добре 90-те, които са много важни години за музиката въобще, но познават и съвременността. Имат този богат и разнообразен опит като слушатели. И както виждате, тази година много легенди от 90-те участват на фестивала „Метроном“. Но главното е, че публиката на фестивала се състои основно от хора с широки музикални вкусове и интереси. И хора, дошли на фестивала специално за Дейвид Бърн, които обаче имат ухо и вкус и интерес и към Chemical Brothers и Massive Attack и едва ли ще ги пропуснат. Много фестивали в Чехия са доста профилирани в един жанр или в една насока, но не това е нашият случай. Хората тук на „Метроном“ са наистина отворени към различни музики. Има и съвсем млади, 20-годишни, които със сигурност са дошли за Tom Odell или за Superorganism, но в крайна сметка ще видят и за първи път в живота си на сцена Massive Attack, чието име за тях е дори още повече легендарно, защото не са ги гледали на живо. Освен това, наред с големите артисти, както всеки фестивал, и ние представяме нашите открития – тези, които се надяваме и нашите посетители да открият за себе си.
И накрая – за немузкалните програми на този иначе толкова музикален фестивал…
Имаме различни видове посетители и за всички тях ние се опитваме да създадем една комфортна не само музикална среда, където те да прекарат целия ден, а не само часовете, в които има концерти. Имаме и една специална шатра, наречена „Махалото“, която е с чилаут музика през целия ден, плюс стенд-ъп комедии, театър, дискусии... Разбира се, сътрудничим си и с множество неправителствени организации и инициативи. И на първо място тук бих споменала „Амнести Интернешънъл“, с които тази година честваме 70 години от подписването на Декларацията за правата на човека. И въпреки че са минали толкова години, те ще напомнят, че има още много какво да се желае в тази област по целия свят. И ето – тук практически ние осъществяваме срещата с представители на „Амнести Интернешънъл“ и с хора, които защитават човешките права в различни страни по света... А навсякъде из фестивалната територия има и места за релакс, фотьойли дори, за да се чувстват гостите ни като във всекидневната си, тук, на фестивала - под открито небе.
" Този случай е видимата, битовата страна на може би най-тежкия, драматичния, жестокия конфликт, който се е случвал в голяма българска партия от началото..
Струва ми се, че пианистката Злата Чочиева няма все още български фен клуб – името ѝ не е познато по нашите ширини, затова бих започнала с акценти..
Йерархия в ЕК няма. Има председател и зам.-председатели, и членовете, на които им е възложено да управляват определен ресор. Само председателя след..