Една енергична жена от Бостън е може би най-запаленият изследовател на българския автентичен фолклор. Любовта на Марта Форсайт към него датира от времето, когато изучава руски език и литература в университета и се записва на курс по славянски фолклор. Нейна преподавателка я въвежда в автентичния фолклор от България. Марта е очарована – не веднага, но затова пък завинаги. Започва да посещава България през 1976 г., среща се и си сътрудничи с Вергилий Атанасов, Ани Илиева и други учени от Института за музикознание на БАН. Вергилий Атанасовя изпраща в софийските села Бистрица и Железница, както и във Велинград. В Бистрица Марта се среща със семейство Александрови, които познават местните певици и запознават американката с тях.
Направих първите си записи през 1978 г. на магнетофон за 48 долара. Но записите са добри. Разполагахме с 50-60 аудио касети за 3 месеца. Научихме са да не изключваме магнетофона, когато жените спираха да пеят, тъй като започваха да разговарят, да разменят мисли, а в един момент подемаха песента отново.
Аксиоматично е, че българският фолклор представя невероятно многообразие от ритми, мелодии и вокални техники. Марта Форсайт обаче е изследовател с много ясен фокус в своята работа:
Винаги съм се фокусирала върху двугласа. Имам предвид Шопско, Западните покрайнини, Пирин и Неделино. Имам чудесни приятели в тези места. През 1990 г. поканих Бистришките баби на 21-дневно посещение в САЩ. През 2000 г. мой приятел покани две 20-годишни момичета от Неделино. Те изнесоха концерти и работиха съвместно с две сестри-американки на същата възраст. През 2006 г. поканихме две жени от Драгиново. Те имат пекарна и когато работят до късно, много често пеят – и точно онези стари песни.
Днес, повече от 40 години по-късно, Марта Форсайт притежава внушителен архив. Изнасяла е лекции на различни конференции, а през 1996 г. публикува двуезичната английско-българска книга Listen Daughter and Remember Well („Слушай, щерко, и добре запомни“), посветена на песните на Линка Гергова.
Повече от всекиго другиго Марта Форсайтима отговор на въпроса защо чужденците са запленени от българския фолклор.
Трудно е да се каже. Според мен той е екзотичен от една страна, но от друга – магически! Тези ритми са странни, но след известно време започват да ти липсват, когато не ги чуваш. Не всеки обича да слуша автентичните селски песни. Аз не се занимавам с фолклорните обработки – те са красиви като музикални произведения, но това не е фолклор. Моят интерес е съсредоточен върху фолклора – върху онова, което хората създават сами и правят, без някой да им казва какво трябва да правят.
Снимки: личен архив
След по-малко от месец - на 26 май, от 11:00 часа в столицата на Дания ще се проведе 10-ото юбилейно издание на "Най-голямото хоро". Събитието се организира от танцовата фолклорна група "Дилмана". Инициативта в Копенхаген за поредна година ще е..
Работилница за писани яйца отваря днес в градинката зад бившия Княжески дворец, съобщиха от Националния етнографски музей към БАН, които са организатори заедно със Столичната община. По време на събитието специалисти от музея ще покажат традиционна..
На осмия ден преди Великден празнуваме Лазаровден. Това е първият от трите големи християнски празника свързан с чудото на Възкресението, следван от Цветница и от Великден. Празникът се отбелязва всяка година на различна дата, но винаги в събота преди..