Ергюнал Сабри-Оги спечели купа и златен медал за България на мемориалния турнир "Живорад Райшич- Райша", проведен в сръбския град Шабац. В турнира, на 23-24 ноември, той се състезава за Националния отбор по бокс.
Участваха само балканските страни – Сърбия, Хърватия, Македония, и ми се падна за съперник най-добрият състезател на домакините, сърбинът Омер Аметович. Успях да го преодолея. Самият мач беше, така да се каже, голяма атракция, защото противникът ми беше роден в град Шабац и цялата публика беше на негова страна. Но аз съм много доволен от себе си, разказва за турнира Ергюнал Сабри.
18-годишният боксьор учи в езиковата гимназия „Христо Ботев“ в град Кърджали. Вече е постигнал и забележителни успехи в любимия си спорт – двукратен европейски шампион за 2019 /при юноши и при мъже/, 11 пъти шампион на България и двукратен спортист на годината на гр. Кърджали.
По бокса Ергюнал се запалил случайно. На 11 годишна възраст – както и самият той се изразява – бил на тренировки по футбол и разбрал, че в Кърджали има турнир по бокс. Изгледал го, и след края на турнира взел решение да се запише на тренировки в клуб „Арда бокс“, където се запознава и с първия си треньор Стоян Узунов.
Видях, че има талант в това дете. Започнахме сериозни тренировки. След две години тренировки още не беше спечелил нито един медал, но аз виждах в него потенциала, който той има, – разказва наставникът Стоян Узунов и си спомня случка от 2013 година: – Имаме традиция, всички изявени боксьори да ги снимаме индивидуално с медалите, които са спечелили. Исках да снимам и Ергюнал. Когато правехме календара той ме попита: „Треньоре, аз нямам медали, защо ме снимаш за индивидуална снимка? Какво ще пишем отдолу? Аз нищо не съм постигнал.“ Казах му: Моето момче, ще пишем „Проект олимпийски шампион.“
Макар че това, което до момента е постигнал не е никак малко, аз вярвам, че истинските успехи на Ергюнал предстоят. Не само, че има потенциал, той има дисциплина, която в бокса много рядко се среща. Вярвам, че рано или късно ще постигне страхотни успехи в бокса. В България той не е имал загуба нито при мъже, нито при младежи.
Стоян Узунов в момента е единственият треньор и председател на „Арда бокс“. Надява се след време Ергюнал да го наследи и като треньор.
Тренировките на „бъдещия олимпийски шампион“ са всеки делник по час и половина. Но отделно след училище Ергюнал прави и една индивидуална тренировка, например бягане. Така общото време, което отделя за спортна подготовка става четири часа дневно. Какво му дава спортът, освен тръпката от победите и наградите?
След 12-ти клас Ергюнал отново смята да съчетае учене, кариера и спорт. А относно тънкостите на тази дисциплина, младият талант споделя:
Боксът не е да се качиш на ринга и да се биеш. Боксът е едно изкуство. Гледаш да покажеш нови движения, удари, но не е като уличен бой. Боксът си има правила, точкувания...
Що се отнася до боксьорите, които приема като пример в живота и кариерата си, Ергюнал Сабри изброява:
Старите български боксьори Ивайло Маринов, Серафим Тодоров, Даниел Петров, и още Петър Лесов, Георги Костадинов – това са едни от най-добрите боксьори като цяло в българския бокс.
Снимки: Радио Кърджали
Преживяваше в междинен свят, издигнат над дребнавостите на материята, ала с допусната до Божия промисъл душа. С прилепени до земята нозе отваряше сърцето си за птиците и слушаше с наслада гъшия хор. А в белотата на картона привиждаше лицата на велики..
След като посвещава 23 години от живота си на Кралския военноморски флот, британецът Дарен Картър решава да се уволни през 2013 г. Признава, че в продължение на години се е носил без посока през "бурните води на живота" - от работа..
Казва, че отдавна не се чувства чужденец в България. Тук е неговият дом, научил е българския и подобно на повечето ни сънародници се вълнува от политическата ситуация в страната. Но най-голямата му страст, това, което изпълва дните му със светлина..