Във вододелно време никой няма правото да се оттегли в стъклена кула и от измамната й висота да наблюдава случващото се с отстранена душа. Дискусията, дали творците и интелектуалците трябва да останат заключени зад дверите на творческите си лаборатории с алибито, че не разбират от война – когато простата дилема е дали подкрепяш агресора или неговата жертва, не е оправдание, а страх. Затова и казусите “Валерий Гергиев, Анна Нетребко и сие” кънтят на фалш, на опортюнизъм, на дребни сметки как да запазиш огромните си привилегии като придворен на властта и в същото време да продължиш да крачиш в удобните си обувки на творец.
През тази седмица вокалните състави “Bella Voce” и “Славяни”, струнният квартет “Филхармоника” и пианистът Светлин Христов изразиха съпричастност към страданията на украинския народ с това, което най-добре умеят – музиката. “За разлика от повечето ни концерти, “Музиката на Украйна” възникна като инициатива на музикантите – те пожелаха да направят концерт в подкрепа и това е много силно”, казва диригентът на Софийската филхармония Найден Тодоров, определен от аудиторията на БНР за един от „Българските посланици на културата 2021“.
Музикантът вярва, че хората на изкуството носят емпатията в себе си, но и че трябва да останат хладнокръвни, защото им предстои да лекуват рани. Може ли обаче техният глас да спре войната?
“За съжаление, изкуството вече се е провалило, макар че неговата роля не е да спира войната, а да направи така, че тя да не се случва – отговаря Найден Тодоров. – В този смисъл мога да погледна на хората на изкуството като на лекари – ролята на лекарите във войната не е да убиват, а да лекуват. Ако се върнем в историята, ще забележим как по време на последната голяма война Шостакович създава Ленинградската симфония, която въодушевява ленинградчани да се бият, за да оцелеят. А в срещуположната страна главният диригент на Берлинската филхармония Вилхелм Фуртвенглер, чието име се свързвало с нацистката партия, спасява евреите. Така че мисията на хората на изкуството, без значение от коя страна на барикадата се намират, е да спасяват.”
Ако творческият човек не застане категорично срещу войната и виновника за тази война, той няма правото да се нарича човек, създаващ изкуство, смята писателката Здравка Евтимова. Според нея всеки трябва открито да заяви позицията си срещу агресора Путин и подкрепата си за страдащия народ на Украйна.
“В произведенията на изкуството войната е предадена в нейния истински безчовечен, грозен, отблъскващ и отвратителен образ – продължава Здравка Евтимова. – Томас Ман има една блестяща мисъл – че войната е единственият изход на страхливците от проблемите на мира. Гибелта на жертвите винаги ще говори на нашата кръв, на сърцата ни и нека докажем, че сме достатъчно големи за мира. Защо така се случва, че когато загинат последните свидетели на предишната война, избухва нова въпреки мемориалните паметници? И какво иска да ни покаже това – че човечеството е по-слабо от войната ли?”
Вместо да остане затрупана под тежестта на екзистенциални въпроси, художничката Валентина Попова се опитва да вдъхва кураж чрез картините си в светли и ярки цветове. Творбите ѝ в момента озаряват фоайето пред Първо студио на БНР, а средствата от закупените произведения ще бъдат дарени за нуждите на украински бежанци, които БНР и БНТ приютяват в общия си почивен дом в Китен.
“Може би това е някаква психологическа защитна реакция да съумея да давам сила и на себе си, и на хората около мен – казва художничката. – Когато още една гигантска злочестина сполита целия свят – когато страда една държава, когато страдат хора, всъщност страдаме всички ние. В момента доброто се мобилизира и хората бързо се организират да помагат по всякакви начини. Това е моето кредо – всеки от нас дори на един човек да помогне, дори една малка крачка да направи към доброто – това вече е нещо.”
Съставил: Диана Цанкова /използвани са интервюта на Нина Цанева и Ася Чанева, БНР - “Хр. Ботев”/
Снимки: БГНЕС, Ася Чанева
Фестивалът "Тракийски мистерии" за четвърти път ни връща хилядолетия назад по нашите земи с възстановки, в които зрителите не просто се докосват до ритуалите, бита и вярванията на древни племена, но с помощта на художествени похвати стават..
Още от 2019 г. във Варна функционира училище, чиято цел е да пребори стереотипите и представата за графитите като за нещо грозно, мръсно и неразбираемо. Подобно, разбира се, е и отношението към графити-артистите, които, в най-добрия случай, са смятани,..
Българската антарктическа база е основана през 1988 година, а от 1993 г. с указ на президента Желю Желев е именувана на Свети Климент Охридски. От тогава до днес в разположената на остров Ливингстън база българските антарктици провеждат множество..
Как е изглеждала София през 70-те години на миналия век? Отговор на този въпрос дава фотоизложбата "Спирка София ’70" с архивни снимки от известния..
“Есенният салон на изкуствата” – обединяващ музика, театър, танц, литература, изложби, ще се състои за двайсета поредна година в Пловдив. Откриването ще..