Интервю с Donald Tardy (OBITUARY, TARDY BROTHERS)
Кои са OBITUARY няма смисъл да говорим. За екстремната част от музиката бандата е емблема. Шест години след едноименния „Obituary”, в началото на тази година флоридските дет метъл легенди издадоха „Dying of Everything”, а барабанистът на бандата Donald Tardy даде специално интервю за „От другата страна”.
Интервюто с Donald Tardy (OBITUARY, TARDY BROTHERS) е излъчено в „От другата страна” по Радио Варна на 22.05.2023 година.
От другата страна - Привет, Мистър Tardy, преди време отваряхте за групи като TRIVIUM и HEAVEN SHALL BURN.
Donald Tardy - Турнето беше много добро, защото ни предостави повече възможности за представянето на новия ни албум „Dying of Everything”. Феновете на TRIVIUM и HEAVEN SHALL BURN са без съмнение хеви метъл фенове, но не мисля, че са добре запознати с OBITUARY. Предимството на нашето участие беше свързано с това да се покажем пред нови очи, пред нови хора, които не са запознати с бандата. Всяка вечер на всеки един концерт с тази обиколка си помогнахме за привличането на нови приятели и фенове. Това беше основната причина да приемем тези концерти, за да представим новия албум. Надявахме се да привлечем нови почитатели. Единственият недостатък беше, че не бяхме достатъчно време на сцената за феновете на бандата. Със сигурност те искаха повече песни, но за това ще се върнем с хедлайнърско турне. Не сме се чувствали зле заради това, че излизахме пред по-млади банди, които може би са се учили от нас. OBITUARY имат дълга кариера. Свирили сме първи, свирили сме последни. Били сме хедлайнъри, били сме и съпорт Всичко е било с положителен знак. От доста време сме на сцената. Чувстваме се добре по време на изявите си и с онова, което представяме.
От другата страна - Какви са реакциите няколко месеца по-късно за „Dying of Everything”? От мен имате поздравления за здравия албум.
Donald Tardy - Коментарите са много позитивни. Пресата и медиите са много ентусиазирани в оценките си. Мисля, че албумът се появи в точното време. Бандата свърши страхотна работа с новите песни. Феновете го харесват. Всяка вечер свирим нови композиции и реакцията на публиката е страхотна.
От другата страна - Има ли нещо, което направихте за първи път в този албум?
Donald Tardy - Не, не задължително. Смятам, че самият факт, че създаваме най-добрия албум, на който сме способни, само по себе си е натрупване на нов опит. Всеки път, когато работим по нов албум и влизаме в студио за записи, научаваме по нещо. Правим го вече три десетилетия. Вече можем да ръководим процесите съвършено. Не казвам, че сме се превърнали в майстори, защото при писането на песни или при продуцирането на албум това е невъзможно да се случи, но в групата определено съществува страхотна химия. Тя се проявява при работата ни в студиото, при начина, по който записахме албума, както и при взаимоотношенията ни с инженера, с когото работихме по последните няколко албума на OBITUARY Joe Cincotta. Нищо ново не е станало, просто когато сме в студиото, всеки път се учим на нещо друго. И този път заковахме най-доброто от онова, което имаме като опит. Взехме най-доброто от него по правилния начин така да се изразя.
От другата страна - Имаш ли любима песен от „Dying of Everything” и коя от албума се получава най-добре на живо?
Donald Tardy - „Dying of Everything” е мощен албум и аз много се гордея с него. Ще съм щастлив, ако можем да изсвирим всяка една песен на живо. По този начин ще покажем значението на този албум за нас. Няма как да не посоча първата композиция от албума „Barely Alive”. Тай е бърза, чудесна, убийствена. Удоволствие би било да я свирим на живо. Иначе на последното турне правихме „The Wrong Time” и едноименната „Dying of Everything”. Феновете ги приеха много добре. Щастлив съм с всяка песен от албума, но много се гордея с реакцията на феновете към „Dying of Everything”.
От другата страна - Ако погледнеш дискографията на OBITUARY, кой от албумите е най-важен за кариерата Ви?
Donald Tardy - Всеки музикант обича последния си албум. Както е казано, всеки е добър толкова, колкото последната песен, която е написал. Много се гордеем с нашия последен „Dying of Everything”. Разбира се, когато се върна назад и прегледам кариерата ни, която започнахме още като тийнейджъри, най-важен е първият ни албум „Slowly We Rot”. Той означава много за мен. Тогава бяхме младежи, които започнаха във времена, когато се работеше аналогово. Нямаше дигитални студия, не можеше да се наслояват или поправят части след като записите са вече готови. Това беше истинското завещание, което групата трябваше да остави. Да влезе в студиото и да записва точно и правилно. Направихме „Slowly We Rot” преди много години. Албумът издържа проверката на времето, все още се държи подобаващо и днес и феновете продължават да говорят за него. Смятам, че той е най-важният за групата. По време на пандемията, когато си стояхме вкъщи, решихме да направим на живо първите два диска на групата „Slowly We Rot” и „Cause of Death”. По това време разбрахме какво е излъчването на живо в Интернет, т.нар. лайв стрийм и изпълнихме двата албума от-до на живо в мрежата. По време на излъчването имахме страхотна записваща техника. Когато приключихме с изпълнението, разбрахме, че имаме пълен запис от него с всички писти поотделно. Можехме да правим с тези записи, каквото си поискаме. Така че решението да влезем отново в студиото и да съберем песните, като леко си поработим по смесването, дойде много лесно. Мисля, че двата албума се получиха фантастично. Бързо и без много да мислим се съгласихме да пуснем лайв версиите на тези албума. Свиренето по този агресивен начин н живо не е толкова лесно. Все пак вече не сме младежите от тогава. Но сме във форма, здрави сме, щастливи сме и все още си изкарваме страхотно, а това е важното.
От другата страна - Как се постига оригиналност в музиката днес, когато всичко е толкова забързано?
Donald Tardy - За OBITUARY означава да се придържаме към онова, което знаем и познаваме. Не позволяваме на външни фактори да пречат и да се намесват в процеса на създаване на композициите. Чувстваме се комфортно в стила, който сме си създали. В продължение на години с OBITUARY сме били оригинални. Това ни позволи да открием собствения ни стил и път преди много години. В един момент се оказа много лесно да създаваме песните, които харесваме. Ако продължаваме по този начин, ще предоставяме стил и музика, която феновете ще харесват. Към това и се стремим.
От другата страна - Каква е причината днешната музика да не звучи автентично, както в миналото?
Donald Tardy - Това е вълшебен въпрос, на който не знам отговора. Има много банди, милиони песни, много и различни стилове, но, за да съм честен, не знам отговора защо новите групи не могат да постигнат дълбочината на онова същото усещане, което се среща в старите групи. Ако погледнем по-старите момчета и се върнем във времената, когато Ronnie James Dio беше още с нас, имаме албум като „Heaven And Hell”. И той няма как да е по-добър, защото е най-добрият албум, който някога съм чувал в живота си. А е направен във времена, които тогава са също са били модерни. Така че, наистина нямам отговор. Предполагам, че става въпрос за опит. Обичам да слушам и да откривам нови стилове. Обичам да гледам барабанисти, които са по-бързи от светлината. Нивото на таланта днес е невероятно. Никога не съм бил най-бързият барабанист на света, но съм наясно, че когато стане въпрос за моят начин на свирене, става въпрос за базово, но солидно и уверено барабанене. И всичко това се получава отново с натрупването на опит. Страхотно е да гледам млади барабанисти, които имат невероятна техника и правят неща на съвсем друго ниво.
От другата страна - Твоите любими барабанисти кои са?
Donald Tardy - Започнах да слушам музика през 70-те и израснах с нея. Вдъхновение ми беше John Bonham, барабанистът на LED ZEPPELIN. Обяснението е лесно. Бях хлапе, което слушаше музика, преди да има хеви метъл. И тогава LED ZEPPELIN нахлуха в живота ми. През последните 30 години от моята кариера съм почитател на Vinny Appice, който записва с Ronnie James Dio и BLACK SABBATH. Той е невероятен. Тези двама барабанисти са ми показали точно онова, което ми трябва, за да бъда аз самият барабанист – масивно, уверено, шумно, убийствено поведение зад барабаните. Всичко, което искам да бъда.
От другата страна - Най-голямото Ви постижение като група?
Donald Tardy - Това че успешно се задържахме като OBITUARY толкова време и все още издаваме убийствени песни. Също така, че феновете продължават да ни следват и подкрепят. Това означава всичко!
От другата страна - Най-трудният урок, който си научил през годините?
Donald Tardy - Добър, но труден за отговор въпрос. Живеем само един живот. През него трябва да се грижиш за себе си и да се пазиш, за да си здрав. В същото време имаш само един живот и трябва да му се наслаждаваш, колкото можеш. Урокът, който наистина ми е от полза, е да се наслаждавам на преживяванията, когато се появят. Без значение дали съм на концерт или става въпрос за храна, или за удоволствието да общуваш с приятели. Не пропускай подобни моменти, защото имаш само един живот.
От другата страна - Най-трудното решение в историята на OBITUARY?
Donald Tardy - Просто да живеем този начин на живот. Далече от дома, с постоянно опакован багаж, в автобуси, влакове, самолети, хотели. Да сме далече от семействата ни, е най-трудната част. Но това е, което правим. Такава е работата ни. И сме късметлии и щастливци, че можем да правим точно това през цялата ни кариера.
От другата страна - Активни ли сте още с TARDY BROTHERS?
Donald Tardy - Винаги сме в студиото. Постоянно се занимавам с нови песни и работя по нови идеи, използвайки китара. Определено ще има още един албум от TARDY BROTHERS. В момента сме много заети с OBITUARY. Групата ни е приоритет, което е страхотно. Много сме заети като OBITUARY. Страничните ни проекти са на изчакване, докато не намерим свободно време за тях, но със сигурност ще има нова музика.
От другата страна - Звукът на дет метъла беше изкован от Scott Burns в „Morrisound Studios”. Липсва ли ти онзи период?
Donald Tardy - Светът днес е коренно различен. Дигиталната среда е водеща, групите работят на принципа DIY. Вече ги няма старите студия, в които влизаш за записи и ти трябват тонове пари. Албумите с големи бюджети от едно време отдавна са история. Тогава просто нямахме избор. Трябваше да бъдем в студио и да записваме албуми по единствения възможен начин. Бяхме късметлии, че „Morrisound Studios” беше в родния ни град и Scott Burns беше голяма част от процесите тогава. Днес обаче светът на записите е коренно различен. Технологиите промениха всеки един аспект. И ние просто следваме процесите и вървим напред. Записите, които бандите сами продуцират, все още звучат убийствено. Просто времената са различни.
От другата страна - По какъв начин новият албум на OBITUARY отговаря на новите реалности?
Donald Tardy - Светът на записите е напълно нов. Но когато става въпрос за нашия подход към записите, все още постъпваме по стария начин. Всички сме заедно в студиото. Записваме барабаните на живо. Не сме група, която подмята файлове по Интернет и музикантите живеят в различни част на страната и събират албумите си на домашния компютър. Ние продължаваме да работим като група. Винаги сме го правили по този начин. Това са нашите корени и винаги сме постъпвали по този начин. А и когато групата записва албум заедно е по-забавно. От друга страна модерните технологии помагат на бндата да поправя различни части в движение. Има много нови технологии, които съпортват барабанистите, за да дооправят някои неща след изпълненията. Примерно да изчистят звука на барабаните. Но най-големият урок, който съм научил като барабанист е да знам много добре песента, да съм уверен по отношение на онова, което ще записвам и да свиря добре на барабаните. Ако следваш тези три съвета, със сигурност ще имаш възможността да запишеш добър албум без много и излишни проблеми.
От другата страна - Страничните ти проекти са на изчакване, но се занимаваш непрекъснато със спасяването на бездомни животни.
Donald Tardy - Вече 15, 16, 17 години се грижа основно за бездомни котки. Всичко започна преди много години. Продължавам да се занимавам с тази дейност, защото във Флорида има много бездомни котки. Помагаме на котетата на улицата, опитваме се да им намираме дом, а на бездомните осигуряваме храна и вода. От много време се грижа за бездомните животни. OBITUARY ми предоставят страхотна възможност да популяризирам тази дейност. Чудесно е, че има фенове и журналисти, които засягат темата. Винаги е хубаво, когато имам възможност да разпространя посланието, че животинките на улицата имат нужда от осиновяване. И всеки, който има шанса и възможността да спаси и приюти бездомно животно, да му осигури дом, прави нещо възхитително.
От другата страна - Последно – поддържаш ли връзка с оригиналния Ви китарист Allen West?
Donald Tardy - Бих искал да имам някакви новини от него, но нямам. За съжаление групата не поддържа никаква връзка с него. Надявам се, че всичко с Allen е наред, но не знам какво става с него.
Михаил Стоянов е варненец и актьор. Създател на анимационната поредица mishozavinagi. Участвал е във филмите „Жалейка“ (реж. Елица Петкова, 2016), „Клопка“ (реж. Надежда Косева, 2024), „Земя“ (реж. Николай Тодоров, 2024), както и в други късометражни и аудиовизуални проекти. Сценарист на смешки. Обича много синьото. "Машина за пуканки" е..
Интервю с Terry Butler (LEFT TO DIE, OBITUARY, екс-DEATH) LEFT TO DIE e супер група – трибют на DEATH. Бандата изпълнява песни от първите два албума на класиците – „Scream Bloody Gore” и „Leprosy”. Съставът на LEFT TO DIE е Matt Harvey от EXHUMED, Gus Ríos, свирил с кого ли не и с кого ли да (GRUESOME, KILL DIVISION, MALEVOLENT CREATION), Rick..
Борис Борисов е един от най-утвърдените български арабисти, преводач и дипломат. Завършил е Багдадския университет в Република Ирак, специалност „Арабска история и арабски език“. През 1996 г. постъпва в Министерството на външните работи, където 25 години заема различни длъжности, а като дипломат аташе – втори секретар, първи секретар,..
DJ Burlak : Това е петото парти с мое участие, което организираме на празника на Варна през последните пет години. Южният плаж е много специален за мен с широката си пясъчна ивица и с това, че е малко встрани от лудницата на заведенията по Централния плаж. През годините Cuba Beach Bar се превърна в една от емблемите на хаус музиката във Варна и аз..
Соня Йончева в една от най-въздействащите опери на Пучини – „Мадам Бътерфлай“, е кулминационен момент в програмата на Опера в Летния театър – Варна 2024. След главната роля на Мими в „Бохеми“ на 6 август, във второто заглавие с нейно участие на 10 август оперната дива, под диригентството на Найден Тодоров, ще изпълни ролята на Чо-Чо-Сан за първи път в..
България е най-силно засегнатата от горски пожари страна-членка на ЕС от началото на 2024 г. Това сочат данни на Европейската информационна система за горски пожари н ад 38 хил. хектара или 380 хил. дка българска земя вече са били изпепелени от огъня през тази година. Това е над два пъти повече от площта, пострадала от горски пожари в страната за..
През далечната 1976 година на Олимпийските игри в Монреал две варненки в четворката с кърмчия в академичното гребане донесоха сребърен медал за България. Сред тях е и рулевият Капка Панайотова, която още си спомня с огромно вълнение за случилото се. Знае, че са били на крачка от златото, но е щастлива и от второто място. Медалът и днес стои на специално..