Държавна опера - Варна ви кани на един от най-известните и обичани класически балети по музика на П. И. Чайковски. Наричат това произведение "крайъгълен камък" в историята на балета. Всяка талантлива балерина мечтае да изиграе на сцената ролята на Одета/Одилия и всеки балетист - Принц Зигфрид. Историята на „Лебедово езеро“ е много интересна. Премиерата през 1877 г. в Москва минала незабелязано, въпреки красивата музика. Всъщност това не бил истински балет, преобладавали пантомимата и мимансът, танците били съвсем малко, а балерините носели закрепени върху раменете картонени криле. По-късно в Болшой театър направили друга редакция, но пак не се получило. Успехът дошъл, едва когато починал Чайковски и в Мариински театър замислили балетна вечер, посветена на композитора. Мариус Петипа поръчал на Лев Иванов да направи редакция на неуспешните досега „бели сцени“ (сцените с лебедите) и това дало възможност на Лев Иванов да извърши истинска революция в класическия балет. Той премахнал изкуствените криле и създал хореография за ръцете, която извайва движенията на крилете. Чрез постановката на ръцете и гърба, която пресъздава не само движенията на истинските птици, но изразява и силни чувства като любов, страх, болка и тревожност, спектакълът достига нова психологическа дълбочина. Освен това Лев Иванов добавя в редакцията си дуета на Зигфрид и Одета, както и танца на малките лебеди. На свой ред Мариус Петипа, вдъхновен от Лев Иванов, поставя валса, мазурката и останалите танци, които се играят в двореца и нямат нищо общо с „белите сцени“. Така през 1895 г. музиката и танцът в „Лебедово езеро“ за пръв път заживяват в пълен синхрон. Получава се онази органична сплав между двата компонента, която продължава да омайва публиката и днес.
„Лебедово езеро” с хореографския почерк на Светлана Тоншева ще се играе днес от 19.00 часа на сцената на Държавна опера Варна. Той бе отличен с две награди. След „Златна муза” за класическо балетно изкуство на Асоциацията на хореографите в България , получи и награда „Варна”. Със Светлана Тоншева, едно от големите имена на Кремълския театър, сега балетен педагог на варненските балетни артсти разговаря Вяра Николаева:
- Каква е ролята на „Лебедово езеро” във Вашия живот?
Аз мисля, че този балетен спектакъл не само в моя живот, но в живота на всеки балетен артист играе огромна роля.
- Вие сте дългогодишна солистка на Кремълския балет, какво от света на това елитарно изкуство остава скрито за публиката? Как преминава денят на една балерина?
- Този път е тежък, труден и дълъг. Животът на балетния артист е много кратък, защото на 40 години неможеш да танцуваш като на 20. На 20 години трябва да е зрял артист, защото започва от много рано - от 6 годишна възраст и се учи дълго.
- Как от Кремълския балет се озовахте на варненска сцена?
- Преди 2 години бях във Варна на Международния балетния конкурс и така се получи, че съдбата ме доведе театъра т.е. в операта. Останах и се радвам, че го направих.
- Казват, че балетът "Лебедово езеро" изисква изключително голяма подготовка на балетните артисти, че е много сложен и не всяка балетна трупа може да си го позволи - варненската го направи. Точно този балет става причина награда „Варна” да бъде връчена на екипа, който го е реализира на сцената на Варненска опера и във вашите ръце, като хореограф. Какъв път извървяхте ? Върху какво поставихте акцентите, какво търсехте в процеса на работа?
- Знаете ли, че когато разбрах, че ще поставяме „Лебедово езеро” всичките ми мисли бяха свързани с него. Мислих за това 3 месеца. През цялото това време се вълнувах, как ще се справят артистите, как ще ги разпределя, така че да се справя с броя хора, които са в трупата. И целият този подготвителен процес продължи 3 месеца. Преди да започнем репетиции.
- Какво си спомняте за този репетиционен период?
- Септември, октомври, ноември-три месеца и половина бяха усилени репетиции. Тези три месеца преминаха като един ден.
- Повече нерви или повече усмивки?
- Имаше и нерви, и усмивки, и сълзи. Имаше всичко.
- Кой плака повече?
- Артистите, артистите плакаха повече.
- Каква беше визията Ви за спектакъла преди за започнете да работите по спекакъла?
- Аз много исках да съхраня духа на класическия спектакъл, за да бъде празник за Варна и за артистите. Финалът, обаче го променихме. Направихме го хепи енд. В класическата версия на Чайковски героите умират, но на нас ни се прииска, като в приказките доброто да победи злото.
- Получавате награда „Варна” след като получихте наградата „Златна муза” за класическо балетно изкуство на Асоциацията на хореографите в България за тази балетна постановка? Как приемате тези награди?
- Като подарък на съдбата. Когато работехме по спектакъла ние не сме мислили за награди. Работехме искрено и честно. Искаше ни се да бъде празник. Празникът се получи. Получихме и награди. Трудът беше огромен. Предизвикателството също беше огромно.
- Доволна сте от съдбата си на балерина?
Да! Аз имах щастието да работя с големи майстори в балетното изкуство-от Болшой театър, от Мариински театър. Съдбата в това отношение беше благосклонна към мен.
- Кое е нещото от този период във вашия живот, което ще Ви остане като спомен завинаги?
- Когато дойдох в театъра бях на 18 години. В репетиционната зала се появи Екатерина Максимова. Аз онемях, защото при мен дойде богиня. Това е най-незебравимия период, когато работех с нея в залата, когато участвахме в спектакли.
- Има ли момент, в който сънувате балет?
- Постоянно. Сънувам балетни спектакли, участия, нови постановки. Събуждам се на сутринта и се питам, как да запомня всичко, та то беше толкова красиво.
- С какво искате варненската публика да запомни тази балетна постановка и с какво ще я запомните Вие?
- Аз ще я запомня, защото беше моя първи опит да направя спектакъл от начало до край. Довериха ми се. Естествено ще го запомня за цял живот-този мой първи опит. Мисля, че ни се получи добре. Много съм благодарна на варненската публика за топлия прием, за емоционалната поддръжка. Когато стоях в залата с публиката, усещах как се вълнуват, как потъват в процеса, в действието. Много съм благодарна, че има такава публика във Варна.
Интервюто на Вяра Николаева със Светлана Тоншева можете да чуете в звуковия файл:
Той се открива на 11 септември във ФКЦ - Варна. Официалното закриване и връчването на наградите ще бъде на 15 септември 2024 г. Тази година Световният фестивал на анимационния филм - Варна има своето юбилейно 20-то издание. Събитието има за цел да запознае родната публика с най-доброто от анимационния свят през последната година. Конкурсната..
Международен симпозиум посветен на „Музиката на Дунавските държави“ се провежда във Варна, като част от международния музикален фестивал „Варненско лято“. Във форума се проследяват традициите и съвременните тенденции в класическата музика на Дунавските страни и взаимните влияния между тях. Творчеството на Бела Барток и неговия интерес и..
40-ото издание на Празниците на изкуствата "Аполония" в Созопол приключи с концерт на "Фондацията“ и Оркестъра на опера Пловдив. В програмата бяха включени над 70 събития - изложби, кино прожекции, театрални постановки, музикални концерти, премиери на книги...
Никол Кидман спечели наградата за най-добра актриса на филмовия фестивал във..
Завърши 81-ият кинофестивал във Венеция. Спечели го испанския режисьор Педро Алмодовар с филма "Съседната стая“. От 21 филма в конкурсната програма, 5 от които италиански, с наградата "Златен лъв“ за най-добър филм според очакванията бе отличен "Съседната стая“ на испанския режисьор Педро Алмодовар. Голямата награда “Сребърен лъв“..
На 6 септември, когато се отбелязва Денят на съединението на Княжество България и Източна Румелия, както и на 22 септември, Денят на независимостта на България, гражданите ще имат възможност да посетят “Аладжа манастир”, “Побити камъни” и обект “Римски терми”. Музейните обекти са част от Регионален исторически музей – Варна.
С „Празничен разказ“ Регионална библиотека „Пенчо Славейков“ - Варна, отбелязва две знаменателни дати в историята ни – Съединението на Източна Румелия с Княжество България (6 септември) и Независимостта на България (22 септември). Изложбата се откри на 4 септември 2024 г. Тя проследява знакови събития от изграждането на българската..