Днес се загледах в разкошна картина с езеро, свежи зелени поляни и в далечината – планини, огряни от слънцето. Към тях се виеше тясна пътечка, по която вървеше човек, вероятно взрян в елегантните снежни шапки на върховете.
Някой от впечатлената аудитория запита:
- Къде отиваш, човече?
Това ми припомни, че скоро и аз зададох същия въпрос, когато стартирах компютъра си и видях на екрана картинка с подобен сюжет.
- Къде отиваш, човече?
- Там.
Нали най-краткият логичен отговор винаги е „Там!“.
Само една дума, но натоварена с огромни очаквания, с надежди, с невероятен емоционален заряд, с предвкусване на приключения и интересни събития, с идея за вълнуващи, приятни преживявания... В това „там“ често влагаме цялото си разочарование от нещо, случило се в живота ни вчера или днес; от нещо, което трябва да бъде променено, поправено, подобрено и разхубавено. Някога, много отдавна, това „там“ беше целият останал свят, до който рядко имахме възможност да се докоснем; всичко далечно, което в ежедневието си нямаше как да достигнем и преживеем; всички непосетени места, несрещнати хора, неслучили се събития, невъзможни отношения, нереализирани планове, нематериализирани сънища. Там.
„Там“ според мен е една изключителна емоционална категория, в която като във винтидж шкаф внимателно отваряме стъклената витринка, още по-внимателно поставяме по рафтовете всичко далечно и труднопостижимо, прилежно го подреждаме и прецизно затваряме витринката, за да продължим с всекидневните действия, срещи, разговори, проекти и графици.
Понякога се поддаваме на изкушаващото въздействие на приятел, току-що завърнал се от желана далечна дестинация. След колоритния разказ оставяме мислите да се реят красиво и свободно, за да стигнат там – далече, далече. Дори, повлияни от свободата на фантазиите, отиваме до въображаемия винтидж шкаф, отваряме витринката, пренареждаме безценните образи и очаквания и отново се завръщаме към всекидневния живот. С мисълта, че един ден...
Един ден ще стигнем дотам, където всичко е по-лесно, по-красиво, по-добро, по-успешно. Тревата е по-зелена, планините са по-омайни, водата – по-бистра, хората – по-внимателни и приятелски настроени, чадърите на плажа – по-шарени, празниците – по-шумни, коктейлите – по-вкусни, емоциите – по-силни, събитията - по-ярки, а животът... Животът е ехей... Животът е по-така.
Там.
С две думи: „там“ е една много специална категория, която сполучливо съчетава всичко, интересуващо ни с другото, което не сме успели да видим и преживеем; с колоритните разкази за неща и дестинации, които не познаваме и по тази причина няма как да оспорим хиперболизирането и преукрасяването им. Плюс желанието ни нещата, които предстои да предприемем, да сътворим, да организираме; пътищата, които ще изминем; километрите, които ще пропътуваме; хората, с които ще делим залъка и мечтите си; всичко... абсолютно всичко да е много по-прекрасно от онова, което го предхожда.
Красиво е това „там“. Крехко като кристал. Ювелирно изработено като всяка фантазия. А най-хубавото в него е, че ни мотивира да запретнем ръкави и да реализираме проекти, да работим, да се стараем, да правим всичко възможно, за да се придвижваме напред по тясната криволичеща пътечка.
Прекрасно е това „там“!
Защото ни изкушава да проверим дали е истинско, дава ни енергия да продължаваме, да търсим, да искаме, да научаваме, да вярваме и да желаем.
Не! Сгреших. Всъщност това „там“ е непознато. Нямаме представа дали отговаря на очакванията, или не.
Но пътуването към него е великолепно и очарователно. Често трае цял човешки живот.
Колко много време само в една дума!
Там.
Норвежки журналисти са на обиколка на Българското Черноморие, за да съберат материал за предаване и печатни издания, които ще рекламират страната ни на север, като атрактивна туристическа дестинация, съобщават от общинския пресцентър. Заместник-кметът по туризма Снежана Апостолова посрещна гостите във Варна. Посещението е организирано от..
Ритуалът с пиенето на кафе, свещен момент за милиони хора по света, става все по-скъпо удоволствие. През последните години цената на кафето се повиши значително, предизвиквайки безпокойство както у потребителите, така и сред компаниите в сектора. Опасенията са, че тази възходяща тенденция ще продължи заради климатичната криза, която..
От началото на годината до края на август са сключени 748 брака,112 от тях са смесени. Най-много са сватбите между българи и украинки, но има младоженци и от Испания, Германия, Турция, дори от Австралия. Голям е интересът към сватбите на дати, в които цифрите на датите и месеците съвпадат, както и в точен час, предварително изчислен от астролози..
Исторически музей - Балчик и СУ "Св. Климент Охридски" от днес започват разкопки на Късноантичната и ранносредновековна крепост в кв. "Хоризонт" в Белия град. Те ще продължат до края на септември. Търсят се хора за работа на обекта, съобщи директорът на музея Радостина Енчева. (За допълнителна информация тел: 0895554037). Археологическо то..
В миналото издание на рубриката „Лесна работа“ чухте как започва разходката с домашния ми любимец. Той непринудено и от сърце произвежда няколко събития и се втурва с отдаденост да разравя купчинка пръст. Възмутен старец настоява да разбере какво копае животинката. Отговорно го информирам, че кучето търси трюфели. Ще ставаме богати. Пределно..
Националният младши отбор на България се подготвя във Варна за участие в предстояща международна олимпиада. Отборът включва петима ученици на възраст 14-15 години, които са се класирали от цялата страна – двама от Математическата гимназия във Варна и трима от училища от София. Техни преподаватели са старши учителят Ева Божурова от..
Днес се навършват 80 години от преврата на 9 септември 1944 г., когато офицери, минали на страната на Отечествения фронт превземат Министерството на войната, Централна поща, Телефонната палата, Централна гара и други ключови обекти в София. Министрите от правителството на Константин Муравиев са арестувани, а Кимон Георгиев обявява по..